Jøss.
Sånne som meg burde ikke drømme.
Hva...
Hei, Sonny.
Hadde ikke ventet å se deg her igjen.
Jeg er ikke overbegeistret.
Du sa at du ble gal av dette stedet.
Heller gal enn sulten.
“Sluttbeløpet avhenger av nedbetalingstiden.
Faktoren øker hvis lånet nedbetales på fem år."
Fem år?
Du er heldig hvis du får betalt flyttebyrået.
Hvem kan nedbetale et hus på fem år?
Popstjerner betaler kontant.
“En million dollar? Snakk med manageren min."
- Sistemann inn, førstemann hjem. - Det er Sonny.
Michelangelo Malone.
Flott. Taket må males.
Det holder.
Den store Sonny Malone vender tilbake...
til ellevill applaus fra tusenvis av frammøtte.
Kunstverdenen er reddet. Se nyhetene kl 23.
Hold OPP-
Jeg er her fordi jeg må.
- Vi trodde på deg. - En som prøvde på egen hånd.
Som ville jobbe for seg selv.
Uten å masseprodusere kunst. Hva skjedde?
Problemet er hva som ikke skjedde.
Ingen penger til mat. Jeg kjempet imot.
- Det er sikkert. - Slapp av.
Jeg har alltid malt det andre vil ha.
Varebiler. Veggmalerier.
Plateomslag for Simpson.
Da jeg endelig prøvde meg som frilanser...
sultet jeg nesten i hjel...
og fant ikke noe å gjøre.
- Du kan prøve igjen. - Du skal vel det?
Se hvem som har kommet. Hvor er det hvite flagget?
Du er flink med ord, Simpson.
Samme blærete tonen.
Dette snakket vi om på telefonen.
Ja, men jeg lurer på én ting.
- Hvorfor lot du meg begynne igjen? - Enkelt. Du er dyktig.
Og du er raskest.
Men ikke mer spjåk. Greit?
Kopier plateomslagene slik jeg vil ha dem.
- Er det forstått? - Ja.
Du kan begynne på ditt neste mesterverk.
Flott. Picasso ble kalt et geni.
Jeg blir kalt distriktets raskeste maler.
Sonny, jeg har en flott venninne.
- Er du interessert? - Ikke akkurat nå.
Hei.
- Hun er veldig pen. - Der er den gærne jenta.
Jaså?
Hun kjørte nesten på meg i parken.
- Hun kysset meg. - Få høre pornofilmversjonen.
- Hva gjorde du? - Ingenting.
- Hun forsvant. - Forsvant?
Er dette den Sonny Malone som damene er ville etter?
Jeg må finne ut hvem hun er.
- Nå? - Du vil lykkes som kunstner.
- Fordi du er sprø! - Simpson dreper ham.
Hør her. Jeg vet ikke hvem hun er.
Hun leverte ikke skattekort og fikk ikke lønn.
Så hun eksisterer ikke.
Hva mener du?
Hun er her på plateomslaget.
Ikke hvis hun ikke fikk lønn!
Her. Se til høyre.
Bra. Jeg vet ikke hvem hun er.
Hvordan er det mulig? Du tok bildet.
Hør her.
Det høres merkelig ut...
men det var ingen modell der.
Jeg tok 100 bilder.
Jenta dukket bare opp på et av bildene.
Jeg så henne ikke igjen før på kontakt arket.
Jeg likte det. Det er hele historien.
- Dukket hun bare opp? - Og forsvant igjen.
Ikke si det til noen. Det er et av mine beste omslag.
Hvorfor er du så interessert?
Jeg liker henne.
- Har du sett henne her? - Nei. Vakker.
Du er singel, ikke sant? Her er døtrene mine.
Flott. jeg skal lete på samme sted som i morges.
Hei.
1- Hei. - En, takk.
- Vær så god. - Ha det.
Hva gjør du der oppe?
Du har vel ikke noe imot litt musikk?
En liten serenade til lunsj?
Nei, det er fint.
Jeg lurer bare på hvor liket er.
Har du noe livligere?
Ja da.
- Bed re? - Kvikkere, ihvertfall.
- Hjelp meg ned. - Ja vel.
Det lages ikke gode steiner lenger.
- Popkorn? - Ja takk.
- Jobber du i nærheten? - Ja, hos Air Flo Records.
Er du i musikkbransjen?
Er du plateprodusent? Lydtekniker?
Nei. jeg er maler, på en måte.
Maler du for et plateselskap?
Jeg maler ikke egentlig.
- Jeg kopierer plateomslag. - Hvorfor?
Jeg lager reklameplakater av plateomslag.
Høres ut som en interessant jobb.
Høres ut som du burde ta lange lunsjpauser.
Nettopp-
Jeg var i musikkbransjen, men er nå pensjonist.
Høres bedre ut enn “boms...
Jeg nekter å tro det.
Vent!
- Vent! Hvor skal du? - Hei!
Vent litt!
Jeg må låne denne. Straks tilbake.
Hvis du leverer den personlig.
Det er i orden.
Vent! Hvor skal du?
Pokker!
Du er rene Errol Flynn.
Hvilke andre stunt kan du?
- Jeg blir sprø av hele greia. - Hva da?
- Ingenting. - Ta en kopp kaffe.
Av og til er det best å betro seg til en fremmed.
Hva er i veien?
Ja vel.
Jeg traff ei jente i morges. Aldri sett henne før.
Hun kysser meg og forsvinner.
- Hvorfor er det så rart? - Fordi...
jeg ser henne på et plateomslag like etterpå.
Sprøtt, ikke sant?
Hvis jeg mener det er sprøtt, gir du opp letingen?
Så hvorfor spørre meg?
Jeg skal lete videre.
Ta imot et godt råd.
Hva?
Ikke let under vann.
Takk skal du ha.
Al, hvor skal du?
- Sonny, hyggelig å se deg. - Står til, Store-Al?
Med en slik flott lakkert bil må det bare gå bra.
Damene er ville etter den.
Et av mine mesterverk.
- Nydelig. - Hvor skal du?
- Østover. Du? - Vestover.
- Kjør med meg. - Nei da.
- Jeg skylder deg en tjeneste. - Ja vel.
Kjør.
Kos deg og nyt utsikten.
Glem bare ikke at jeg er her.
Stedet på plateomslaget! Slipp meg av her.
- Her? - Takk for turen.
Ingen årsak, Sonny.
Jøss.
Du.
Jeg?
Jeg har spurt etter deg i hele dag.
Du tror det kanskje ikke, men jeg maler et plateomslag...
- med deg på. - Hvorfor skulle jeg ikke tro det?
Fordi jeg aldri har sett deg før i dag.
Idag har jeg sett deg tre ganger.
Det er et pussig sammentreff.
Du tror det visst ikke.
Etter alt som har skjedd i dag er jeg i tvil.
Du har rett.
Det er litt for pussig. Noen må stå bak.
Hva mener du?
Jeg har ingenting med det å gjøre!
- Jaså? - Det er sant.
Hei!
Hvorfor tror du at jeg mente deg?
Kommer du hit ofte?
Ja, for å trene uforstyrret på skøyter.
- Da bor du vel i nærheten. - Av og til.
- Tror du vi kan... - Treffes igjen?
Vil du?
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
Jeg har bare lyst til å treffe deg igjen.
Hvor er du?
Jeg kan ikke se deg.
Vi treffes igjen. Ha det, Sonny.
Hvordan vet du hva jeg heter?
Vent! Jeg vet ikke hva du heter.
Kira.
Kira?
- Det var et kjempeproblem. - Hva gjorde du?
- Ingenting. - Hei, Sonny.
- Er du her så tidlig? - Ja, det er tidlig.
- Jeg jobber. - Det er flott.
Hei.
Du ligner veldig på en som heter Sonny.
Han jobber her.
Men kommer alltid sent.
Det er skikkelig bra.
For bra. Det er feilen.
Det skal være helt likt plateomslaget.
Er det for vanskelig?
Hvis du vil at jeg skal jobbe, så jobber jeg.
Hvis du vil krangle, er det også greit.
Ikke vær så vrang, Malone.
Hvorfor kaster du bort tid på den jenta?
Det er slik hun ser ut i virkeligheten.
Jeg gir pokker i hvordan hun ser ut. Bli ferdig!
Når blir det ferdig?
Det blir antakelig ferdig...
når det er ferdig.
Men det er bare en antakelse.
Fem minutter. Mitt kontor.
Seks minutter, så kan du gå videre.
Sonny, hva har du gjort?
Ingen liker det, men alle må jatte med.
- Det er en del av jobben. - Fire minutter.
Hvis jeg sier tirsdag, sier han onsdag.
Så si onsdag. Koster det deg noe?
Sannheten, kanskje.
Jatt med ham. Det er det han vil.
- Si at tirsdag er onsdag? - Hver bidige dag.
Tre og et halvt minutt.
Ja Velg
Jeg er straks tilbake.
Sett deg ned.
Du tror visst at du er noe spesielt?
- Det har jeg aldri sagt. - Du er ikke det.
Du oppfant ikke kunsten. Hvem gjorde det, tror du?
- Jeg. Er du overrasket? - Egentlig ikke.
Nå har jeg et kontor.
Jeg tjener masse penger.
Folk svarer når jeg roper.
Det er fordi jeg tok til vettet og ga opp kunsten.
- En klok avgjørelse. - Du bør også ta til vettet.
Spille etter firmaets regler istedenfor dine egne.
Jeg ser andre ting på plateomslagene.
Det er kunst.
Mal heller det du får beskjed om.
Hvis du gjør forandringer, følger andre etter.
Plutselig gjør alle som de vil.
Det er ikke en bedrift. Det er kaos.
Dra og heng opp plakatene dine.
Hent varebilen, og pell deg bort til Platinum Palace.
Tirsdag er onsdag.
Hei, klarinetten. Hvordan går det?
Hva gjør du der oppe?
Prøver å komme ned. Hold stigen.
Ja vel.
Siden vi stadig møtes, bør vi kanskje presentere oss.
- Sonny Malone. - Danny McGuire.
Malone og McGuire. Høres ut som kabaretskuespillere.
- Hva er det? - En sann perle.
- Jeg har ventet i månedsvis. - Glenn Miller.
Du vet ikke hvem det er. Det var før din tid.
Beethoven også, men jeg vet hvem han er.
Liker du Glenn Miller?
- Liker du rock 'n' roll? - Jeg elsker rock 'n' roll.
Jeg elsker Glenn Miller.
For et fantastisk hus.
En stumfilmstjerne bodde her før.
De tenkte tydeligvis stort på den tiden.
Hva gjør du med all plassen?
Ingenting. Dette er yndlings rommet...
fordi lyden er så bra når jeg spiller plater.
Jeg sier bare én ting:
Husk at du fikk popkorn av meg.
Greit. Men du kom for å høre på Glenn Miller.
Alt er klart.
Er det ikke en praktfull klang?
- Klangen var fantastisk. - Danny, det er deg.
Ja.
Dennejenta...
HYSJ-Hør.
- Det er meg. - Du er jo flink.
Har du flere overraskelser?
Dette er mimrerommet mitt.
Historien om Danny McGuire.
Tommy Dorsey, Benny Goodman. Kjente du dem?
Vi var mye sammen.
Etter turneen med Miller fikk jeg eget band og nattklubb.
På 51 st Street.
Det var lite og smekkfullt...
men alle stakk innom.
Av og til spilte de med på en sang eller to.
Nå er det parkeringsplass der.
Hvorfor ble stedet stengt?
Det var et vendepunkt for meg...
og jeg valgte feil retning.
Det var ei jente.
Jenta på plateomslaget.
Ja.
Bandets vokalist.
Da hun dro...
regnet jeg med at hun kom tilbake.
Jeg ville ikke løpe etter henne.
Litt av en lærepenge hun fikk.
Jeg så henne aldri igjen.
Det var ikke noen gnist i musikken min etterpå.
Jeg begynte i anleggsbransjen og ble...
det som kalles “veltilpass"...
- Tre skål for veltilpassethet. - Vurderte du å spille igjen?
Nei.
Bare 20-30 ganger om dagen.
Skal du gjøre det?
Jeg spiller ikke klarinett som i gamle dager.
Men jeg skulle gjerne ha åpnet en nattklubb igjen.
Hvorfor ikke?
Eiendomsmeglere har lett i to år.
De finner ikke det rette stedet.
Det er vel enkelt å finne et sted.
Nei. Det er som å bli forelsket.
Du må føle tilhørighet.
- Som du og venninnen din... - Kira.
Vil du hjelpe meg?
Kanskje du kan finne noe.
- Jeg? - Du har et godt øye.
- Snodigere ting har hendt. - Det har vel det.
- Jeg må gå. - Greit.
- Jeg finner veien ut selv. - Ja vel.
Ha det bra så lenge.
Vi sees.
Hvordan kunne han vite om oss?
Det vises visst ennå.
Du begynner å bli gammel.
Jeg begynner å bli gammel, kjære.
Du hadde ikke kjent meg igjen nå.
Men jeg kjenner deg.
Jeg kjenner deg, det er sikkert.
Jeg husker...
alt.
Som jeg husker.
Hallo.
Beklager.
Du skremte vettet av meg.
Unnskyld. Jeg prøvde å være stille.
- Hvor lenge har du stått der? - Noen sekunder.
- Skal jeg gå? - Nei, bli.
Du er kjempeflink til å male.
For første gang på lenge bryr jeg meg om det jeg maler.
Det er synd.
Det må være frustrerende å kaste bort evnene...
på ting du ikke bryr deg om.
Ja.
Jeg traff nettopp en fyr som sa jeg burde ta lang lunsjpause.
En fyr?
En jeg møtte på stranden.
Han har en vill idé om å starte nattklubb.
Trenger hjelp til å finne et sted.
Massevis av eiendomsmeglere, og så spør han meg.
Ideen er ikke så vill. Du har et godt øye.
Han sa det samme.
Hva med dette stedet?
Stedet mitt, der vi møttes.
Glem det.
Det har en spesiell aura.
Det er et høl!
En kunstner bør bruke fantasien.
Takk. Jeg er visst tom.
Det er visst det du tror.
Jeg har fått nok.
- Vi stikker. - Ja vel.
- Hva er dette? - Vi må være stille.
Jeg trodde vi skulle gå på skøyter.
Jeg skal vise deg spesialstudioet først.
Bare de største bandene fikk spille her.
Det er nesten magisk.
De viser alle slags bilder på skjermer.
Kan vi se på det?
Rett fram.
Bilder i et platestudio?
- Hvorfor? - For å gi inspirasjon.
Inspirasjon. Høres perfekt ut.
Jeg har bare sett det et par ganger før.
Slå på disse.
Jeg vet ikke hvordan det virker.
Trykk på alt.
- Jeg vil ikke ødelegge noe. - Så trykk forsiktig!
Fillern heller. Jeg likte ikkejobben uansett.
Nå får vi se.
- Får vi se magi nå? - Ja da.
Kom.
Vær forsiktig.
Hva pokker foregår her inne?
- Malone! Er det deg? - Ja!
Nei, det er ikke meg. Det er en annen.
Vet du hva dette utstyret koster?
- Det var flott. - Du var flott.
Vår første dans.
Etterfulgt av vår første utkastelse.
- Nå vil jeg dra et annet sted. - Hvor?
For å få vite mer om deg.
Du vet nok om meg. Jeg vil vite mer om deg.
- Jeg mener det. - Jeg også.
Kan du ikke bruke fantasien?
Vi går ikke nærmere inn på det.
Hva gjør du?
- Hva gjør du? - Ingenting.
Jaså. For et sammentreff.
Se hvor vi tilfeldigvis har havnet.
Du er litt av en luring.
Du må ikke lukke øynene for mulighetene.
Tror du stedet passer for Danny?
Stedet blir det du gjør det til.
Det er enkelt.
Vennen din har en drøm...
og du lengter etter noe du virkelig kan tro på.
Kanskje denne drømmen er stor nok for oss begge.
Her er vi. En som tror på drømmer...
Og en som ikke vet hva han skal tro.
Tenk på det.
Bare tenk på det.
Du spøker.
Det ble arrangert boksekamper her før.
Derfor har stedet en god forhistorie.
Det kan bli flott med litt oppussing.
Det kan Titanic, også.
Du trenger ikke byggmester, men et rivefirma.
Det er nedslitt, men kan bringes til liv igjen.
Ta ihvertfall en titt, Danny.
- Hvor fikk du ideen fra? - Ei jente.
Det forklarer alt.
Synes du ikke at stedet har en spesiell aura?
Ja, det kan du nok si.
Vi går og ser på resten.
Det er ikke lite og intimt, som nattklubben min i New York.
Men det var i 1945...
og alt er større nå.
Dette er ihvertfall stort nok.
- Ja. - Jeg vet ikke.
Jeg kan selvsagt ikke se altfor seriøst på det.
Men hvis jeg skulle gjøre noe med det...
uten å si at jeg skal det...
En byggherre må tenke før han tar en avgjørelse.
Hvis jeg skulle gjøre noe med det...
rent hypotetisk...
- så kan det fungere. - Mener du det?
Kanskje. Med god planlegging.
Jeg ser for meg en scene...
og trapper der og der.
- Ser du det for deg? - Hva da?
Et podium i hjørnet der.
Og et storband, som i 1940-årene.
Nei, podium er gammeldags. Der borte.
Et dyktig rockeband. Dette er 80-tallet.
Flinke dansere. Vill trombone.
Bandmedlemmene i smoking.
Seks fyrer i neonfargede klær. Synthesizer...
masse trommer, elektrisk gitar.
Masse glamour. Alle er stilig kledt.
Det er perfekt! Jeg gjør det!
Kanskje jeg er gal, men pokker heller!
Jeg har ikke vært gal på over 35 år.
Du skal eie halvparten av stedet. Du blir partneren min.
- Det kan jeg ikke, Danny. - Hvorfor ikke?
Jeg vet ingenting om å være partner.
Det er enkelt. Vi deler på oppgavene...
og krangler mye.
Det er som å være gift...
uten den beste delen.
Kom igjen. Har vi en avtale?
- Det er en avtale. - Har du sett på maken!
Jeg er i underholdningsbransjen igjen jeg gleder meg vilt.
Jeg må sjekke hver centimeter.
- Skulle ønske vi så bedre. - Jeg har lommelykt i bilen.
- Henter du den? - Ja.
Vårt første samarbeidsprosjekt som partnere.
Partner?
Partner, hva skal stedet hete?
Ja, hva skal det hete?
“I Xanadu påbød Kubla Khan at et staselig slott skulle bygges."
“Der Alph, den hellige elven, rant...
gjennom huler som ikke kunne måles av mennesker...
ned til et hav uten sol."
Ja. Xanadu.
- Jeg er Kira. - Selvsagt.
Du er Kira.
- Men... - Men?
Kjenner jeg ikke deg?
Jeg tror ikke det.
- Er du sikker? Fordi... - Fordi?
Jeg vet ikke. Jeg trodde...
Beklager. Glem det.
Tar du det?
Vi tar det.
- Fullstendig galskap. - Bare hvis du tror det.
Selv om det skulle være det...
er det verdt et forsøk.
Xanadu.
Hvordan ville det ta seg ut på en baldakin?
- Nydelig. - Hei!
- Når kom du? - For et øyeblikk siden.
Hva sa jeg, Danny? Det ene øyeblikket er hun her.
I neste øyeblikk, hvem vet?
- Gjett hva du eier halvparten av. - Hva?
Xanadu.
- Hei, folkens. - Hei, Picasso.
Hvordan står det til?
Vi får se. Hva står først på timeplanen?
- Hvem ringer du til? - Legg pengene på bordet.
Hallo, Simpson? Sonny Malone.
- Jeg vil snakke med deg. - Hva er det som foregår?
Spiller ingen rolle. Stikk før han kommer.
Jeg skal forklare at det var en spøk.
Slapp av.
Er du full? Dette kommer du til å angre på.
- Han skulle være her nå. - Hva pokker er det som foregår?
Jeg har jobbet som en slave for at tirsdag skal bli onsdag.
Jeg klarte det ikke. Jeg må være en fiasko.
Er han ikke helt god?
Du skulle gi meg sparken hvis jeg ikke skjerpet meg.
Du hadde rett.
Jeg er oppsagt!
Malone, du må ut herfra innen fem minutter.
Fem minutter, Malone. Seks minutter, så kan du gå videre.
Jeg gjør det!
Husker dere drømmen min?
Den har gått i oppfyllelse. Kom!
Dere slipper inn gratis, alle sammen.
Jeg har alltid drømt om å si det.
Pokker.
Sånn.
- Skål for Xanadu. - Skål for drømmer.
Jeg kunne ikke ha gjort det uten deg.
- Hvordan er den? - Himmelsk.
Det er du som er himmelsk.
Ikke gjør det.
Hva er det? Harjeg gjort noe galt?
Nei.
Jeg vet ingenting om deg.
Hvor du bor, hvor du ble født.
Det er ingenting å vite.
- Hvor bor du? - Hos søstrene mine.
- Hvor? - I en leilighet.
- Men hvor ligger leiligheten? - I andre etasje.
Jeg vet ikke hvor jeg finner deg.
Men du gjør det alltid.
Det var visst en blindvei.
- Hva heter du til etternavn? - Det samme som mor og far.
- Hva heter de? - Mor eller far?
- Hvem som helst. - Det samme som meg.
Nei vel. Ingen spørsmål.
Ingen spørsmål, ingen løgner.
Ingen sannhet heller.
Du vet nok om meg.
Du får bare vondt i hodet.
Bor du sammen med noen?
Ja.
Jeg bor sammen med søstrene mine. Det har jeg fortalt.
Len leilighet i andre etasje.
Kom igjen, folkens. Mer?
Gi deg. Det har bare gått en uke.
Hva så? Vi skal feire hver uke.
- Greit for meg. Skål. - To ganger skål.
Da dere fortalte at dere skulle bygge en drøm...
trodde jeg dere var gale.
De fleste vil ha skyskrapere som bygges på 20 minutter.
- Det blir kjempefint der inne. - Takk.
- Vi sees i neste uke. - Greit.
Vi burde ta en skål, bare vi to.
- Jeg har aldri hatt en partner. - Jeg har aldri oppfylt en drøm.
Den er nesten tom.
- Men årgangen er fin. - Kun det beste.
- Skål for Sonny Malone. - Danny McGuire.
Og Glenn Miller.
- Hvordan går det? - Så langt, alt vel.
Kira, du må love meg en ting.
Hva som helst.
At jeg får første dans på åpningskvelden.
Skal du danse?
Jeg har vært kjent for å ha god danse fot.
Hvis du skal danse, må du ha på deg...
Noe spesielt. Du trenger...
Glamor.
Noe raffinert.
Noe stilig.
Fasjonabelt.
- Hvis jeg trenger... - Glamor.
Må jeg skaffe det. Hvor går jeg?
Til en glamorforhandler.
Da går vi dit.
Det stemmer. Vi åpner i morgen kveld.
Ta med tv-kameraer hvis du vil...
men vi skal ikke ha noe kjendishysteri.
Nei, bare vanlige folk.
De som måtte dukke opp.
Vi sees i morgen. Ha det.
Lurer på hva som hadde skjedd hvis jeg malte den platen?
Ta det med ro. Din tur kommer.
Alle får oppleve slike følelser minst én gang.
- De sier så. - Jeg sier så.
- Ja vel. - Hva nå, sjef?
Nå gjenstår bare detaljene.
Fontener og speil.
Vi trenger de nye parkeringsskiltene.
- De er ikke montert ennå. - Kom og hjelp meg.
Etterpå må vi snakke om lydanlegget.
Greit.
- Det er nydelig her. - Han har bestemt alt.
Jeg ser litt av Danny McGuire her og der.
Bare her og der. Ikke si det til noen, men...
- jeg er nervøs. - For hva?
Jeg har ikke hatt åpningskveld siden 1945.Jøss!
Jeg er litt skjelven.
Bare lat som det er 1945.
Jeg behøver ikke å late som.
Det er 1945.
Det var det.
Ikke tenk på lydanlegget.
Jeg har dobbeltsjekket det.
Gå heller hjem.
Ha det, Danny.
1945.
I morgen er den store dagen. Alt skal gå i oppfyllelse.
Morgendagen blir mitt livs største dag.
Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg, Sonny.
- Hva er i veien? - Alt.
Vi kan ikke late som dette er virkelig lenger.
Ja, det er vanskelig å tro.
Jeg kan ikke ha slike følelser.
Det gjør vondt.
Dette skulle ikke ha skjedd.
Jeg skjønner ikke.
Hvorfor gjør det vondt?
Jeg burde ikke. Det er sprøtt.
Jeg må fortelle deg noe om meg.
- Jeg vet alt jeg trenger. - Jeg må si det.
Min oppgave var å virkeliggjøre Xanadu.
Jeg skjønner ikke.
Jeg mente ikke å såre deg.
Det var det siste jeg ville.
Jeg er ikke den du tror.
Har du hørt uttrykket “kysset av en muse"?
Jeg er en muse.
Godt at noen morer seg.
Ikke spøk. Jeg mener det.
Jeg kommer fra Helikon fjellet.
Jeg er Zevs' datter.
Jeg har åtte søstre. Jeg heter egentlig T...
Prøver du å si at dette ikke er virkelig?
Jeg prøver å si sannheten. Hvorfor tror du meg ikke?
Slå opp på “muse" i ordboken.
- Side 728. Les det. - Ja vel.
Jeg skal lese det.
- “Muse.' En av de ni søster-" - Som på plateomslaget?
“En av de ni søstergudinnene i gresk mytologi...
som hersker over sang, poesi, kunst og vitenskap.
Tror du meg nå, Sonny?"
- Hvordan gjorde du det? - Se på tv-en.
Hvem har vi her?
Hvem jager deg denne gangen? Politiet?
- Eller mafiaen? - Ikke vær arrogant, Nick.
Du skulle holde deg unna Brenda Trent.
ja, du sa så.
Hva skal jeg gjøre, Sonny? Angripe eller lage en martini?
- Hva? - Hvem snakker du til?
Sonny Malene. Han tror ikke at Kira er en muse.
Hvordan kan du snakke til meg? Du er en film.
Jeg har ikke tid, Malene.
Brenda er den eneste som så meg på veddeløpsbanen.
Hvis damen sier hun er en muse...
er hun en muse.
Hvem er det?
Brenda!
Han trenger en drink.
Jeg ordner det. Takk.
Lykke til på åpningskvelden.
Skulle gjerne ha vært der.
Jøss.
Vi er malt av Michelangelo.
Shakespeare har skrevet sonetter om oss.
Beethoven har spilt musikk for oss.
Vi skal ikke ha eller vise følelser.
Muser skal bare gi inspirasjon.
Jeg ble forelsket.
Gjorde du?
Hva tror du skjedde med meg?
Det var en tabbe. Jeg har brutt reglene.
Hva skal vi gjøre nå?
- Svar på det, muse! - Jeg vet ikke.
Beklager. Det skulle ikke ha skjedd.
- Men det gjorde det. - Jeg elsker deg, Sonny.
Jeg elsker deg for alltid.
Jeg gjør det.
Jeg elsker deg for alltid.
Vent!
Jeg elsker deg for alltid.
Hei, maleren! Jeg har lett etter deg.
- Hvor har du vært? - Her.
Hva synes du?
Skal du ikke kommentere de nye klærne mine?
Bravo.
Vi kommer til å savne deg i kveld.
- Det blir ikke gøy uten deg. - Som sagt...
jeg kommer ikke.
Xanadu er ikke viktig lenger.
Hva mener du?
Dette var drømmen vår.
Var det ikke?
Xanadu finnes ikke, for Kira finnes ikke.
- Hun gjorde alt så virkelig. - Så finn henne!
Hent henne!
- Drømmer dør. - Nei.
Ikke av seg selv. Vi dreper dem.
Hvis du gir opp, vil du sitte på den steinen...
om 30 år, akkurat som meg.
Jeg forstår deg. Jeg hadde det på samme måten.
Jeg forstod ikke hvor viktig kjærligheten er.
Jeg skal fortelle deg noe.
Det er alltid mulig å få henne tilbake.
Det finnes en måte å komme dit på.
Tro meg. Det er opp til deg.
Sonny! Hvordan kom du hit?
Du trodde vel ikke jeg ville gi slipp på deg?
- Du må tilbake. - Jeg er klar. Kom.
Jeg kan ikke bli med.
Du må dra...
før det er for sent.
For sent for hva?
Vær så snill. Du har tatt en stor risiko.
Hva er det som foregår? Du blir med tilbake, Kira.
Det er ikke mulig. Det har aldri skjedd før.
Ikke noen gang.
Jeg skal overtale dem.
Zevs!
- Zevs, hører du meg? - Herregud.
Jeg vil snakke med deg.
Vi bruker ikke de gammeldagse navnene lenger.
Det er meg du vil snakke med.
- Jeg har kommet for å hente Kira. - Det er umulig
- Det tror du. - Det tror du.
Leser du tankene mine?
Jeg er flink til å gjette.
- Hva annet vet du? - Alt.
Da vet du dette.
Jeg blir her til det snør i helvete.
Du drar nå, uten Kira!
- Hvorfor? - Fordi andre har drømmer.
Send en annen muse.
Du har muser overalt.
En drøm, én muse.
Hør hva jeg har å si.
Kira og jeg elsker hverandre.
Jeg vet ikke hvor ofte det skjer her...
men det er ganske sjelden på jorda.
Vi må være sammen.
Det holder. Du drar.
Kira blir. Saken er avgjort.
Slik er reglene.
På den annen side er regler til for å brytes.
- Vi snakker om det senere. - Når er senere og tidligere igjen?
- jeg glemmer det alltid - Stopp en halv!
Bryr ingen seg om mine følelser?
Hva mener du med “følelser"?
Vi lærte om følelser...
- på historiekurset om dødelige. - Følelser, ja.
Det er visst det det heter.
Jeg har aldri hatt slike før.
Jeg har aldri hatt følelser for noen før.
Jeg har aldri bedt om å få dra.
Aldri noen gang.
Det er sant, kjære. Ikke i alle disse århundrene.
Eller heter det minutter? jeg tar alltid feil av dem.
Kan vi ikke få én kveld sammen?
Nei, det er ikke mulig. Ha det, Sonny Malone.
Kira?
Bare en kort stund?
Ha det, Sonny.
Kanskje bare en kort stund, kjære.
Kanskje bare en kort stund...
eller for alltid.
Jeg tar alltid feil av dem.
Kom igjen, nå går vi på skøyter!
Nå går vi på skøyter!
Alle sammen! Kom igjen!
Xanadu!
- Er alt i orden? - Alt er i orden, Danny.
- En drink vil muntre deg opp. - Nei takk.
Kan du hente en drink til vennen min?
Takk.
- Vent litt. - Ja?
Jeg har bare lyst til å snakke med deg.